Morometii

Roman realist obiectiv cu ceva caracterizare (totusi e mai mult caracterizare)
Romanul Morometii este o lucrare postbelica realista cu trasaturi traditionale, realizata de Marin Preda in doua volume, primul aparut in 1955, iar urmatorul dupa 12 ani, in 1967.

Cele doua volume se disting in primul rand prin personajul principal si timpul in care se desfasoara actiunea. In primul volum, personajul principal este Ilie Moromete si actiunea este situata in perioada interbelica, in timp ce al 2-lea volum este plasat in perioada postbelica, iar personajul principal este fiul lui Ilie Moromete, Niculae Moromete.

Tema romanului este viata satului din Campia Dunarii centrata pe destramarea familiei patriarhale si a comunitatii rurale traditionale din perioada interbelica.

Viziunea este aceea ca intr-o perioada istorica tulbure cand apar schimbari majore in societate, la toate nivelurile (politic, economic, social, istoric si cultural), individul traieste o drama de constiinta si de identitate care ii fura dreptul la fericire. In viziunea lui Marin Preda, istoria si timpul sunt personaje in roman care ilustreaza tragismul evenimentelor prin care sunt siliti sa treaca oamenii de la tara in pragul celui de-al doilea razboi mondial (in caiet scria in al 2-lea razboi mondial, probabil viziunea asta se refera la a 2-a parte a romanului).

Viziunea lui Preda sta sub semnul timpului neiertator, care la inceput, pare indiferent ( "timpul avea nesfarsita rabdare cu oamenii"), insa la sfarsit acesta "nu mai are rabdare".

In aceste conditii cand istoria se schimba dramatic, omul este supus la o presiune sociala, politica, economica si de mentalitate care ii zdruncina din temelii fiinta. Ca urmare, el incearca sa se ancoreze in valori traditionale care ii dau iluzia stabilitatii, a armoniei, a pacii interioare, si convingerea ca astfel isi poate pastra echilibrul interior.



Viziunea despre lume in romanul Morometii de Marin Preda este sustinuta mai intai de tema si apoi prin evolutia personajului central Ilie Moromete (in primul volum) si Nicuale Moromete (in volumul al 2-lea).

Personajul principal al primului volum este Ilie Moromete, tata a 6 copii, sotul Catrinei si stapanul familiei pe care o conduce. Trasaturile sale de caracter sunt evidentiate mai ales prin comportamentul sau, ideile sale, limbajul sau, relatiile cu celelalte personaje cat si din ceea ce spun celelalte presonaje sau naratorul despre el. Este un sot responsabil, dar foarte dur si autoritar pentru a reusit sa impuna o anumita ordine in familia sa, deoarece recasatoria sa i-a determinat pe cei 3 copii din prima sa relatie sa se distantieze de familie.

Ca om, Ilie Moromete este o fire contemplativa caruia ii face placere sa priveasca lumea in mod detasat, sa gaseasca in ea aspecte interesamte, amuzante pe care sa le discute cu prietenii si care sa-i dea o stare de bucurie si de pace launtrica. Inzestrat cu un adevarat simt al umorului si cu o inteligenta ascutita, Moromete gaseste nenumarate prilejuri sa se amuze pe seama celorlalti. Ca urmare, el are aparenta unui om fericit, multumit de viata sa si a familiei sale, convins ca lumea in care traieste este stabila si ca valorile in care crede sunt date o data pentru totdeauna. In toate acestea eroul traieste o drama pentru ca nu apreciaza in mod realist epoca in care traieste. El este victima unei iluzii : aceea ca nimeni si nimic nu-i poate afecta independenta si pacea interioara.

Cand semnele "timpului vitreg" incep sa apara (confilctele din familie, datoriile), Moromete le ignora ceea ce determina caderea lui psihica din final: Moromete se inchide total in sine, nu se mai duce la intalnirile de duminica din Poiana lui Iocan, nu mai iese la "stanoaga", nu mai contempla lumea si incearca sa se descurce cu noile realitati.

Critica literara a considerat de-a lungul timpului ca cea mai importanta trasatura de caracter a lui Moromete este arta disimularii. Prin ea, eroul isi manifesta inteligenta, simtul umorului si aparenta de echilibrare interioara. In aceste sens, sunt retinute ca semnificative, scena in care trebuie sa plateasca foncirea, scena din Poiana lui Iocan, unde barbatii discuta politica si scena taierii salcamului, in care Moromete nu se exteriorizeaza pentru a nu-i da de inteles lui Balosu ca are nevoie de bani.

Ilie Moromete este singurul taran filosof din literatura romana. Acesta trece prin mai multe conflicte interioare pe parcursul romanului, subliniate prin technica analizei psihologice (introspectia): scena de pe piatra de hotar in care Moromete se intreaca cu ce a gresit in conducerea familiei este un moment in care si-ar putea da seama ca nu are totul sub control, dar se lasa din nou orbit.

Morometii de Marin Preda este un roman realist, obiectiv traditional care surprinde conflictul familiei patriarhale din perioada interbelica cu schimbarile valorilor determinate de trecerea timpului si mai apoi degradarea ei din cauza mirajului controlului in care se afunda conducatorul ei, Ilie Moromete.